100 éves a WELTSPIEGEL COTTBUS
Németország legörgebb moziépültének restaurációja
Régen kisfiúként gyakran jöttem ide
a nagypapámmal, a szüleimmel
és a barátaimmal,
sőt az általános iskolát is itt fejeztem be.
Ez természetesen egy meghatározó élmény volt,
ami mélyen megmaradt bennem.
Mikor 2015-ben először újra itt voltam,
feljöttek bennem ezek a régi élmények.
Sokáig gondolkodtunk utána a csapattal,
hogy megcsináljuk-e vagy ne.
Végül azt a döntést hoztuk,
hogy megvesszük a mozit,
felújítjuk és megnyitjuk.
Belülről tulajdonképpen egész jól nézett ki.
Viszont nekem az elején fel sem tűnt, hogy a kábelek,
a technika, a tűzvédelem és hasonló dolgok
nincsenek már beszerelve.
Persze jóhiszeműen mentem is az Építési Hivatalhoz:
"Vettem itt egy mozit,
a Weltspiegelt belvárosban,
összeállítottunk egy csapatot
és meg akarjuk nyitni“.
És akkor kezdődött ez az egész procedúra.
Természetesen van egy Találkozóhely-rendelet,
hogy „minek muszáj bent lennie”“
és ezután jött még csak a többi.
Ebben a terjedelemben ezt nem lehetett megoldani.
Beszéltem mégegyszer az Építési Hivatallal,
hogy korlátozásokkal
mégis talán megnyithatnánk.
Dem wurde dann stattgegeben,
Ezt jóváhagyták egy határidővel, hogy 2-3 éven belül,
az építések során
mindent felújítunk
és a technikai követelményeknek is eleget teszünk.
Így tudtuk 2006 novemberében
megnyitni a mozit.
Ez nekünk persze egy szép kezdet volt.
Jó fogadtatásnak is örvendett a nyitás.
Már novemberben,
illetve decemberben jöttek
jöttek viszont a problémák.
Amivel nem számoltunk,
az a fűtés volt
és a rosszul szigetelt ház.
Rendeltünk mindig kokszot, szenet
és mindent amit lehetett,
folyamatosan fűtöttünk,
viszont amikor kint mínusz 20 fok volt,
bent is csak plusz 14 fok lett.
Ez ahhoz vezetett,
hogy a mozit újra és újra javítanunk kellett,
mert nem volt hosszútávú megoldás.
Az Építési Hivatal is emlékeztetett,
hogy most már komolyan álljunk hozzá a dologhoz
komolyan álljunk hozzá a dologhoz
és normálisan végezzük az átépítéseket,
a Találkozóhely-rendeletnek megfelelően.
Igen, és ezzel indult be ez az egész.
Azok, amik midnenképp szükségesek voltak
és a további működéshez
feltételként szabták,
tulajdonképpen beépített dolgok voltak,
amiket látni sem lehet.
Ez tényleg majdnem a legbosszantóbb, mert ezek a dolgok kerültek a legtöbbe.
A fűtés,
az új WC-k
természetesen az új
szellőzési rendszer, beleértve a légkondit is
és persze a füstelvezetés.
Ezek itt mind el vannak rejtve.
Ehhez persze szükséges volt,
hogy az egész termet teljesen kiürítsük.
A teljes állványzat ki lett szedve,
ez a görbe szint és a lécek is el lettek távolítva.
Ezutána bevittünk egy kotrógépet
és egy kerekes rakodót amivel 3 méter
termőtalajt és törmeléket biztos kiszedtünk
és kivittünk innen.
Ezután folyamatosan csak dolgoztunk és dolgoztunk a felújításokon,
A szellőzőcsatornákat lefektettük,
ezek most itt vannak valahol az aljzatban,
A füstelvezető csatornákat is lefektettük,
azok fent vannak a tetőn.
Felnyitottuk a tetőt,
hogy be tudjuk építeni oda ezt a hatalmas szellőzőrendszert,
ami egymagában két és fél tonna nehéz
és kívülről nem is látszik.
Közvetlen a Weltspiegel felirat mögött van elrejtve .
Hogy a Müvédelmi Hivatalnak
is megfeleljen.
Igen, és akkor ott vannak persze a azok dolgok, amiket látni is lehet.
Főleg a művédelmisekkel
és a restaurátorunkkal
Dürrschmidt asszonnyal dolgoztunk együtt
az oldalsó falak burkolatán
ami a szövet huzat
mögött volt eldugva.
Felfedtük és lemostuk a színét.
Dürrschmidt asszony talált ezután
halvány mintákat,
amik arra utaltak, hogy ott korábban
díszítésnek kellett lennie.
Ezt pergamenpapírral
és tűszúrásokkal felvettük
és nagyon óvatosan újra felfestettük.
Ugyanez elmondható a plafonról is.
A plafon korábban teljesen fehérre volt festve.
A restaurátori felmérés során
viszont kiderült, hogy alatta arany-bronz árnyalatú
lemezek vannak,
a domború felületek pedig rézszínűek.
Az volt a nagy kérdés,
belevágjunk-e ekkora munkába
- aminek persze anyagi vonzata is van –
és állítsuk helyre a plafont.
Hosszas mérlegelés után,
a Művédelmi Hivatal
bevonásával,
arra a döntésre jutottunk,
hogy felállványozzuk az egész termet
és Dürrschmidt asszony a csapatával
fél évet kap,
hogy az egész plafont felderítse.
Kis szivacsokkal, gőzzel
és szikével ,
amennyire csak lehet kevés színt sértsen fel,
illetve távolítson el,
és nagyjából a felület 80, talán 90 százalékán,
az eredeti szín megmaradjon,
ami a fehér festék alatt
rejtőzködik.
Egy nagyon
érdekes történet,
amit a belsöépítészekröl mesélni lehet.
Én mindig az interneten keresgéltem.
Manapság ez nagyon jól működik ,
a google segítségével: „Milyen mozik léteznek
és vannak már olyan belsőépítészek,
akik 3D-s mozikra specializálódtak”.
Találtam is egy oldalt,
ahol egy fiú, akkoriban még diák,
a szakdolgozatát
egy wismari moziról írta.
Egy öreg NDK-s moziról.
A szakdolgozat írás során
ezt átdolgozta 3D mozivá
és feltette az internetre, hogy ez hogy néz ki.
Én ezt megláttam és azonnal lenyűgőzőtt.
Írtam neki egy emailt és jött is a fiatal,
éppen frissen végzett diák Cottbusba.
Megmutattam neki mindent,
ezt a szép öreg házat,
és megkérdeztem, hogy kihívás lenne-e neki,
közösen a cottbusi magasépítészekkel
ezt a mozit továbbfejleszteni
és lényegében terveket készíteni,
hogy belőépítészetileg ez hogy nézne ki.
A Művédelmi Hivatallal
és a restaurátorral dolgoztunk mindig együtt.
Arra a döntésre jutottunk végül,
hogy azt mondtuk, hogy a régi homlokzat
maradjon meg, illetve legyen visszaállítva olyanra,
mint 1911-ben volt
és ugyanez vonatkozik bizonyos kivételekkel
a csarnokra is.
Viszont az előcsarnok, illetve a karzat,
a WC-k,
mind el lettek teljesen távolítva
- csak nyomuk sem maradt hátra.
Az előcsarnok részben az 50es években
kőlemezeket építettek a falra.
Ezek alatt viszont nem lehetett fellelni,
hogy 1911-ben vajon hogyan nézhetett ki.
Itt a Művédelmi Hivatallal úgy döntöttünk,
hogy „oké, ezek a terek,
külön részként is, kívülről
látszik a régi mozi,
utána ha bejön az ember meglepődik majd
ezen a modern építészeten,
majd ha bemegy megint a régi csarnokba,
ott is egy szép felület".
Valami hasonlót csináltunk az előtérben is.
Ott az alapgeometriát megtartottuk.
Úgy döntöttünk viszont,
hogy most balra és jobbra is
hozzáillesztjük a két oldalt a hely dinamikájához.
A bejárati részt valamennyire leszűkítettük,
hogy valamennyire már ott
a csarnok felé terelje az embereket.
Úgy gondolom, ez egész jól sikerült is.
Majd ha továbbmegyünk,
itt van egy 500 férőhelyes csarnok.
Nagyon nagy, még új moziépületekhez képest is
tulajdonképpen viszonylag nagy,
a filmek sokfélesége miatt.
Átlogosan 50, 80,
talán 200, 300 látogató is van, ha jó a film.
500 férőhellyel viszont nagyon nagy a hely nagysága,
ami igazából manapság nincs is kihasználva.
Hogy a gazdaságosság biztosítva legyen,
úgy döntöttünk,
hogy a régi, ívelt szintet eltávolítjuk,
vízszintesre igazítjuk
és az aljzatot tölgyfaparkettel lerakjuk,
hogy aztán arra egy új emelvényt
tudjunk építeni, amire a székek kerülnek.
És most megvan a lehetőségünk,
hogy ha olyan rendezvények vannak,
hogy az egész emelvényt lebontsuk.
És akkor ott lesz egy szép nagy felület parkettából,
amire az asztalokal és székeket lehet rakni
és így akár még táncolni is lehet.
Úgy gondolom, ez egy jó megoldás
hogy a csarnokot ebben a nagyságban,
ezzel a légkörrel
és aurával más rendezvényekre is használjuk.
Az építkezéssel szerettünk volna
valami modernet teremteni,
ami viszont nincs nagy kontrasztban
és ellentmondásban a régivel,
hanem valahogy egy szimbiózisban léteznek.
Ebből kifolyólag például
a filmbárt viszonylag modernre építettük
és a 2. csarnokot, ami közvetlen felette van,
83 hellyel, azt inkább kényelmesen hagytuk.
A régi csarnokhoz hasonlóan,
itt is inkább kellemes hangulat uralkodik,
szép és kényelmes kék ülésekkel.
Sok fát használtunk a falak kialakításához.
A falra egy régi kamera néz,
ami egy ívet formál,
hátul pedig a vetítővászonra
és az emberekre egy összecsukható kamera figyel,
úgy hogy az egész nagyon kellemes hangulatú.
És a 3. csarnok,
az nagyon modern,
mi feketedoboznak hívjuk.
Teljesen fekete, neoncsövekkel.
Az embernek az a benyomása,
hogy akár egy űrhajó mozitermében is ülhetne.
Felette egy tetőterasz van,
aminek szintén megvan a maga bája.
Egy kellemes bárral és faszékekkel,
úgy, hogy szépen kényelmesen lehet üldögélni
csillagos ég alatt és közben egy jó pohár bort is kortyolgathat a látogató.
Mint ahogy mondtam, egy szép szimbiózis
az új és a régi között,
ahol nem az egyik kontrasztból
a másikba botlik
vagy ellentmondásokkal találkozik az ember.
A mozi technika terén naprakészek vagyunk.
Beszereztük erre a célre a legújabb digitális készüléket,
ami megfelel az elvárásoknak.
Így képesek vagyunk a szép új vászonnak köszönhetően
a filmeket digitális 2K
illetve 3D minőségben vetíteni.
Ez lehetővé teszi, hogy minden formátumot lejátszunk
és a legújabb filmverziókat
is megjelenítsük a vásznon.
Azt hiszem ez a városnak
és nem csak a városnak
a régiónak is egy nagy érték.
A turistákat és messziről érkező látogatókat idevonzza,
hogy egy ilyen öreg mozi kivülről
és belülről is csodaszép
és az estét egy filmmel
tudják kombinálni.
Az új csarnokban többek között
tudunk lehetőséget biztosítani, ez ugye egyértelmű,
valamint táncos rendezvényekre is lehetőség van.
Ezen belül
modern diszkótól
a klasszikus táncokig bármi szóba jöhet.
Ezen kívül tartunk még
olvasóesteket és koncerteket is.
Speciális kereteken belül szűk közönségnek,
dal és szövegíró területen.
Valamint csakúgy mint régebben,
politikai kabarékat is rendezünk.
Ezeket jól fogadja a közönség, magas szokott lenni a látogatók száma.
Itt az 5 éves kisgyerektől a 90 éves nagymamáig mindenki megfordul
és azt is megállapítottam, hogy harmónikus
és szívből jön az egymással való törődés.
Nem úgy, mint amit a villamosról vagy a metróból ismerünk
Itt az idős hölgyet
felsegítik a lépcsőn és jól érzi magát az ember.
Az az érzésem néha,
hogy ez mind a régi épület miatt van.
A maga csillogásával és bájával,
fegyelemre és
az idősek felé való tiszteletre ösztönzi a fiatalokat.
idősebbek pedig azért érzik itt jól magukat,
mert fiatalkorukból ismerik az épületet,
ezért gondolom, hogy a ház hozzájárul,
hogy a generációk között harmónia legyen.
Ennek természetesen nagyon örülök.
Kamera Építkezés DIETER BERKAU
Szerkesztőség Interjú Vágás ERIK SCHIESKO
Vágás 2 SEBASTIAN WIESNER
Kamera Weltspiegel Neu CLEMENS SCHIESKO
Weltspiegel